Krigen gikk i stå nærmest på et øyeblikk.
Lucian, lykantropenes fryktede leder, var endelig død.
Lykantropene ble spredd på en enkelt, forferdelig natt.
Seieren så ut til å være vår.
Vampyrenes førstefødselsrett.
Nå har det gått nesten 600 år siden den natten.
Men den gamle blodfeiden døde ikke med Lucian.
Selv om lykantropene var få, hadde krigen blitt farligere.
Månen hadde mistet makten sin.
Eldre, sterkere lykantroper kunne skifte ham på kommando.
Våpnene var nye, men ordren var den samme.
Finn dem og drep dem, en etter en!
Strategien var vellykket.
Kanskje litt for vellykket.
For Dødemakere som meg var det slutten på en æra.
For liksom fortidens våpen var vi også overflødige nå.
Og det er trist. For jeg nyter det.
Bloddyr!
Rolig. Du klarer deg.
Dere oppfører dere som en flokk kjøtere.
Og det går ikke an, mine herrer.
Ikke hvis vi skal beseire vampyrene på deres egen hjemmebane.
Ikke hvis dere overhodet vil overleve.
Pierce! Taylor! Kle på dere.
Vi har et alvorlig problem.
Jeg undersøker den nærmere. Det er en form for radioaktiv væske.
- Ultrafiolett ammunisjon. - Dagslys som våpen.
Skal jeg tro på at udyr har oppfunnet et våpen som kan drepe vampyrer?
Nei. Det må være militæret. De har stjålet noen sporprosjektiler.
Drit i hvor de har dem fra. Rigel er død og Nathaniel er vekk.
- Send alle Dødemakerne ned dit. - Ikke på grunn av et lite opptrinn.
Tiden er snart inne for Oppvekkelsen. Og vi har nok problemer.
Lite opptrinn? De skjøt mot oss for øynene på alle.
- Og bråket jeg hørte der nede... - Men du så jo ingenting.
Jeg vet hva jeg hørte.
Det vrimler av lykantroper der nede. Kanskje flere hundre.
Vi har nesten utryddet dem.
Kraven har rett. Det har ikke vært så store flokker på flere århundrer.
- Ikke siden Lucians tid. - Skal vi ikke undersøke det?
Greit. Få styr på sikkerheten.
- Soren samler en patrulje. - Nei. Jeg leder dem.
Ikke på vilkår. Soren står for det.
"Flere hundre."
Viktor ville ha lyttet til meg.
- Jeg ville aldri oppføre meg sånn. - Nei.
Sørg for at hun har skiftet når gjestene hennes kommer.
- Bortkastet tid. - Hva?
Tror du Viktor ville ha ønsket at du bare skulle stirre på graven hans?
Nei, han ville ha sendt Dødemakerne ut i en viss fart.
Jeg begriper ikke at Viktor gjorde Kraven til leder.
Mannen er byråkrat, ikke kriger.
- Vi skal gjøre deg klar. - Til hva?
Festen. Amelias utsending kommer snart.
Ja! Denne er helt perfekt.
De var på jakt etter deg.
Han er da ganske flott.
- Til å være menneske. - Hvem?
- Jeg vil ha deg ved min side. - Ta Erika. Hun er vill etter det.
Du tar alt krigertullet altfor alvorlig.
Du kan ikke endre fortiden, samme hvor mange du dreper.
Og si meg...
...hva nytter det å være udødelig hvis man avstår fra alle fornøyelser?
Kan du se mennesket der?
- Hva med ham? - Jeg tror at lykantropene...
Pokker!
Ta på deg en pen kjole, fort.
Jeg mener det, Kraven. De var etter ham.
Hva skulle lykantropene med ham?
- Har det skjedd noen fremskritt? - La oss se på det.
Nei.
Skal du hjem?
Ja, Nicholas har gitt meg fri.
Hør...
Han sa at du utførte operasjonen flott.
Hygg deg.
Vi falt i bakhold. Tre Dødemakere.
- Og kandidaten? - Han slapp unna.
Slapp unna?
- For noe griseri. - 80 kraftige sølvkuler.
De hindret ham i å skifte ham.
Det nytter ikke å plukke dem ut.
Sølvet har trengt inn i organene. Det er umulig å gjenopplive ham.
La oss få fjernet de der.
Slapp av.
Vampyrene oppdaget vel ikke at dere fulgte etter et menneske...
- Gjorde de det, Raze? - Nei.
Det tror jeg da ikke.
- Tror du det, eller vet du det? - Jeg er ikke sikker.
Nei.
Jeg må se på denne Michael.
Må jeg gjøre alt selv?
Våre edle slekter er kanskje atskilt av et stort hav. -
- men vi er like engasjerte i slektenes overlevelse.
Og når Amelia kommer for å oppvekke Marcus om to dager...
...er vi atter forent i én stor forsamling.
Vi takker vertene våre for deres enestående gjestfrihet.
LEILIGHET 510
Han kommer, gjør jobben sin og drar hjem igjen.
Mer er det egentlig ikke å si. Vi kandidater arbeider døgnet rundt.
- Vet du hvor vi kan finne ham? - Nei.
Dere kan prøve hjemme hos ham eller vente til han dukker opp her.
Han er vel ikke i trøbbel?
Det er Michael. Jeg er ikke hjemme. Legg en beskjed.
Det er Adam. Politiet leter etter deg.
De mener at du var innblandet i et skuddrama.
Jeg sa det ikke kunne være mulig, men de leter etter deg.
Hvorfor er de etter deg?
God dag, Michael.
Hva faen skjer?
Stopp bilen.
- Stopp! - Ligg unna!
Du har mistet mye blod.
Hvis du ikke stopper blir vi drept begge to.
- Det er faen meg seriøst. - Hold kjeft. Jeg klarer meg.
Har han flyktet igjen? Flott.
- Raze overdrev visst ikke. - Men Raze fikk ikke tak i dette.
Hvis Michael er Bæreren, kan vampyrene...
Slapp av, gamle venn. Jeg har smakt kjøttet hans.
Det er bare to dager til fullmåne.
Snart er han varulv. Og så kommer han til oss.
Synd vi ikke har mer.
Den er positiv!
Ligg i ro. Du har slått hodet.
Du har vært bevisstløs lenge. Vet du hvorfor de er ute etter deg?
- Hvor er jeg? - Du er i sikkerhet.
Jeg heter Selene.
Da var ryktene sanne.
Hele huset snakker om leken din.
- Du vil gjøre ham til en av oss? - Tull.
Hva ellers skal han her?
Han reddet livet mitt.
- Hva vil du? - Kraven vil snakke med deg.
Nå!
Det er helt uakseptabelt.
Du har trosset ordrene mine. Og tilbrakt natten med et menneske.
- Og nå er han her i mitt hus! - Det er fortsatt Viktors hus.
Jeg vil ikke krangle med deg. Lykantropene er ute etter Michael.
- Kjenner du til navnet hans? - Hør etter.
Jeg fatter ikke at du fortsatt holder fast i den teorien.
Lucian er ikke interessert i mennesker. Ikke i Michael heller.
Nei, hør her...
- Du er forelsket i ham, ikke sant? - Det er latterlig.
Er det?
Gå!
Jeg håper sannelig at du aldri blir så sur på meg.
Prøv denne.
Trykk av et par stykker.
Ta ut magasinet.
Du har kopiert ulvekulene. Sølvnitrat.
En dødelig dose.
- De kan ikke fjerne den igjen. - Det går rett i blodet.
Kahn, tror du at Lucian døde slik som de sier?
- Har Kraven fortalt krigshistorier? - Nettopp.
Det er jo hans gamle historie.
Vi har ikke noe bevis for at han drepte Lucian.
Kraven vil forfremmes. Men Viktor stolte på ham.
- Hvorfor spør du? - Ikke for noe.
Skyting mot Dødemakere og jakt på mennesker er for fjernt.
- Du skulle holde lav profil. - Slapp av, Kraven!
Mennesket har ingenting med deg å gjøre.
Og dessuten har jeg holdt lav profil lenge nok.
Hold folkene dine i ro, Lucian. Inntil videre.
Ikke få meg til å angre på avtalen vår.
Bare hold din del.
Husk at jeg har blødd for deg én gang.
Uten meg ville du ikke ha noe. Du ville være ingenting.
LUCIANS FALL
Av alle de tapre sjelene som angrep Lucians borg, overlevde bare én.
Kraven, som ikke bare ble belønnet for å ha brent ned borgen. -
- men også for å vende tilbake med bevis på ulvekongens død.
Den brennemerkede huden skåret ut av Lucians arm.
Jeg har lett etter deg overalt. Han har blitt bitt.
Mennesket ditt har blitt bitt av en varulv.
- Er det noe Kraven har funnet på? - Nei, jeg så såret selv.
Men hva med Pakten? Du vet at det er forbudt.
Helt siden han bet meg...
...har jeg hatt hallusinasjoner og sett syner.
Det føles som om hodet mitt skal sprenges.
Så du ble bitt av en voksen mann?
Jøss! Er du sikker på at det ikke var en hund?
Jeg sa at det var et menneske, ikke sant?
- Han forfulgte meg. Og kvinnen... - Hvilken kvinne?
Har du ikke hørt etter? Hun tok meg som gissel.
Rolig.
Jeg skal ordne det. Et øyeblikk.
Gi slipp, Michael.
Ta det med ro nå. Jeg er snart tilbake.
Tilgi meg... Jeg trenger din hjelp.
Kahn vi snakke med deg.
Så vidt jeg vet har en som meg aldri oppvekket noen før.
Bare de eldste har kraften til å få tankene på plass. -
- så det tegnes et bilde av regjeringstiden deres.
Jeg får bare håpe at Viktor kan høre bønnen min.
Tilgi meg. Jeg trenger din hjelp.
Jeg er lei for at jeg vekker deg før tiden. -
- men jeg tror vi er i overhengende fare.
Særlig du, herre, hvis du forblir i denne tilstanden.
Jeg tror Lucian fortsatt er i live. Her.
Nå. I denne byen.
Han vil slå til under Oppvekkelsesseremonien.
Og enda verre...
...hvis jeg har rett...
...ser det ut til at Kraven står i ledtog med ham.
- Hva er det som haster sånn? - Se selv.
Selene!
Jeg vil snakke med Selene.
Er det Michael? Er det?
Hva skjer?
Hva er det som skjer med meg?
Jeg kommer ut nå.
Hvis du går ut dit, hører du ikke til her i huset lenger!
La oss se hva Viktor har å si til det.
Hopp inn.
Jeg advarte henne, men hun ville ikke høre etter.
- Jeg burde ha sagt det før... - Sagt hva?
Mennesket hennes... Michael. Han er ikke et menneske.
Han er varulv.
Unnskyld meg?
Hva for noe bråk er det?
- Hold deg unna. De dreper deg. - Hvem er dere da?
La oss være alene.
Du har havnet midt i en krig som har rast i over tusen år.
En blodfeide mellom vampyrer og lykantroper.
Varulver.
De fleste mennesker dør når de blir bitt av en udødelig.
- Virusene vi overfører er dødelige. - Om du bet nå ville jeg bli vampyr?
Nei. Ingen har noensinne overlevd å bli bitt av begge arter.
Jeg burde drepe deg.
- Men du hjelper meg. - Nei. Jeg utrydder sånne som deg.
Men jeg vil vite hvorfor Lucian er ute etter deg.
Vet du hvorfor jeg ble vekket?
Nei, herre. Men jeg skal snart finne det ut.
- Når du finner henne, mener du? - Ja, herre.
La henne komme til meg.
Vi har mye å snakke om, Selene og jeg.
Hun har vist meg mange foruroligende ting.
Ting som vi snart skal få orden på.
Denne forsamlingen har blitt svak og fordervet.
Jeg skulle kanskje ha pekt ut en annen leder.
Men...
...minnene hennes...
...er kaotiske.
- Jeg har ingen tidsfornemmelse. - La meg tilkalle hjelp.
- Du trenger hvile. - Jeg har hvilt lenge nok.
Det du må gjøre er å få Marcus hit.
Han sover fortsatt, herre.
Amelia og Rådet kommer i morgen for å oppvekke Marcus.
Men ikke deg, herre.
Du har blitt vekket et århundre for tidlig.
Den bitcha har sveket meg. Nå vet han alt hun har gnålt om...
Vent...
Er du til å stole på? Selvfølgelig.
Møt meg på kontoret om 20 minutter. Det er på tide at jeg oppdaterer deg på enkelte ting.
Jeg ser syner.
Det er ikke syner, men minner.
Du har blitt bitt, så du har del i hans erindring.
Det er et av forhørslokalene våre. Her kan du være i sikkerhet.
- Ziodex Industries. - Det er firmaet vårt.
Først syntetisk plasma og nå dette.
- Det blir en salgssuksess. - Klonet blod.
- Hva er de til? - Lykantroper tåler ikke sølv.
Hvis vi ikke fjerner kulene våre, dør de under forhøret.
- Hva gjør dere etterpå? - Vi setter tilbake kulene.
- Hvordan går det? - Vi er klare.
Hvorfor hater du dem så mye?
Jeg fortalte deg i sted, vi er i krig.
Så du følger bare ordre?
Hvorfor kan du ikke bare svare på spørsmålet?
Greit.
Noe var i stallen...
...som rev hestene våres i stykker.
Jeg kunne ikke ha reddet min mor.
Eller min søster.
Skrikene deres vekket meg.
Far min døde utenfor, i forsøk på å stanse dem.
Jeg stod ved døren min...
...på vei til å springe til niesene mine sitt rom...
Tvillinger.
Bare 6 år gamle.
Slaktet...
...som dyr. - Herregud.
I neste øyeblikk, var jeg i armene hans.
Krigen hadde trengt seg inn i vårt hus.
Han hadde vært på sporet av Lycanene i dagevis.
Han jagde dem og reddet meg.
- Hvem? - Viktor.
Den eldste og sterkeste av oss.
Den natten, gjorde han meg til vampyr.
Han gav meg styrke til å hevne min familie.
Siden da, har jeg aldri sett meg tilbake.
Hvem startet krigen?
Det var de.
Eller det er i det minste hva de har fått oss til å tro.
Å grave i fortiden er forbudt.
Jeg bør komme meg tilbake.
Hva med meg?
Viktor vil vite hva som skal gjøres. Jeg vil komme tilbake.
- Jeg vil ikke være alene. - Du vil det hvis du vil leve.
Jeg vil bli med deg.
Hva gjør du?
Når fullmånen stiger i morgen...
...vil du forandres, du vil drepe og du vil ete.
Det er uunngåelig.
Jeg kan ikke la deg slippe løs til å vandre i byen. Jeg beklager.
Et enkelt skudd vil ikke drepe deg, men Sølvet vil forhindre forvandlingen.
I det minste for noen timer.
Hvis jeg ikke kommer tilbake i tide, gjør deg selv en tjeneste.
Bruke den.
Min Herre.
Hun er her.
Hvordan kunne du gjøre dette mot meg? Ydmyke meg på denne måten?
Hele flokken visste jeg hadde planer for oss.
- der er ikke noe "oss"! - Du vil gå til Viktor...
...og fortelle ham nøyaktig hva jeg sier til deg! Fra nå av, gjør du som jeg sier.
Er det på noen måte uklart?
Kom nærmere, mitt barn.
Gå ut.
Kom igjen, kjapp deg.
Jeg har vært fortapt uten deg, Herre.
Konstant jaktet på av Kraven og hans evige forblindelse.
Den eldste historia i boka.
Han begjærer den eneste tingen han ikke kan ha.
Nå, si meg...
...Hvorfor har du kommet til å tro at Lucian fortsatt lever?
- Ja. - Jeg har gitt deg de bevisene du behøver.
Usammenhengende tanker og bilder, ingenting mer.
Som er nøyaktig hvorfor Oppstandelsen blir utført av en eldre.
Du besitter ikke de nødvendige ferdighetene.
Men jeg så Lucien. Jeg skjøt ham. Du må tro meg.
Ranken har aldri blitt brutt. Ikke en gang.
Ikke i 14 århundrer.
Ikke siden vi eldre først begynte å hoppe gjennom tiden.
En våken, to sovende. Slik er måten.
Det er Marcus sin tur å herske, ikke min.
- Det har oppstått en komplikasjon. - Men jeg hadde ikke noen valg.
Klanen er i fare, og Michael er nøkkelen...
åja.
Lycanene.
Vær så snill.
Gi meg sjansen til å skaffe deg de bevisene du behøver.
Greit.
Jeg lar det bli opp til Kraven til å samle bevisene...
...hvis der er noen.
Hvordan kan du stole på ham isteden for meg?
Fordi det er ikke han som er blitt smittet av et dyr.
Jeg elsker deg...
...som en datter, men du gir meg ikke noe valg.
Reglene er der for en god grunn...
...og den eneste grunnen vi har overlevd så lenge.
Du vil ikke bli behandlet med den minste mildhet.
Når Amelia ankommer, vil rådet samles og bestemme din skjebne.
Du har brutt ranken og klanen!
Du må bli dømt!
Du skulle ha hørt på meg og holdt deg unna dette.
Nå vil du være heldig om jeg kan overbevise rådet til å spare livet ditt.
Si meg.
Hadde du selv mot til å skjære det fra armen hans eller gjorde Lucian det selv?
Merk mine ord.
Snart vil du se tingene på min måte.
Ingen åpner denne døren. Forstått?
Jeg kan ikke tillate min kommende dronning løpe avsted med den Lycanen igjen.
Fillern.
Planene er forandret. Amelia vil bli hentet av Soren og hans team.
- Det er vår jobb. - Ikke nå lengre.
- Hvorfor hjelper du meg? - Jeg gjør ikke det. Jeg hjelper meg selv.
- Hva er det som foregår? - Utendørs sensorene har blitt utløst.
Vi stenger ned hele gården.
Det er Selene. Hun har rømt, for å stikke til ham, til Michael.
Jeg vil ha den Lycanens hode servert på et fat.
Vi må stikke.
Kom deg ned!
Gå. Gå.
- Hopp. - Kødder du meg?
- Funnet noe? - Falsk alarm.
Hundene ville ha tatt det hvis det hadde kommet nært gjerdet.
- Amelia burde ha ankommet nå. - Ja.
Jeg vil at du skal snike deg unna og finne ut hva som oppholder henne.
Den er grei.
Kanskje vi burde stoppe og dope han ned.
Drit i han. Han er fin. Vi er snart fremme.
Åh helvete. Han kommer ikke til å klare det. Stopp bilen. Stopp bilen!
Hent utstyret.
Stikk ham. Stikk ham.
Min Herre.
Jeg sendte bud for Selene...
...ikke deg.
Hun har gått imot dine ordre...
...Og rømt gården, Herre.
Din inkompetanse begynner å bli temmelig anstrengende.
Det er ikke min feil. Hun har blitt besatt...
...hun tror jeg er i kjernen i en slags latterlig konspirasjon.
Og her er mitt bevis.
Nå, fortell dem nøyaktig hva du fortalte meg.
Greit, greit.
I årevis har vi søkt etter en, med en spesiell egenskap...
...direkte avstamning av Alexander Corvinus...
...Ungarsk, en krigsherre...
...som kom til makt tidlig i det femte århundret.
Akkurat tidsnok for en epidemi til å herje hans landsby.
Kun han overlevde.
På et vis, klarte kroppen hans å forandre sykdommen...
...forme den til hans behov.
Han ble den første sanne udødelige.
År senere, ble han far til minst to barn...
...som arvet de samme evnene.
Sønnene av Corvinus klanen.
En bitt av en flaggermus, en av ulv...
...en til å vandre en ensom vei av dødelighet som et menneske.
- Det er en latterlig legende, ikke noe mer. - Mulig...
...men våres raser har virkelig en felles forfader.
En mutasjon av det orginale viruset... ...er direkte lenket til hans blodslinje.
Der er et avkom fra Corvinus som ligger der...
...ikke mer enn en meter fra deg.
Ja.
Men han er allerede en vampyr. Vi trengte en ren kilde...
...urørt. En nøyaktig kopi av det originale viruset...
...som vi lærte om senere...
... var bortgjemt i de genetiske kodene av hans menneskelige avkom...
... og gitt videre i sovende form...
... ned gjennom tidene...
...hele veien til Michael Corvin.
I årevis...
...har vi forsøkt å smelte sammen artene våre.
Og i årevis har det mislyktes. Det var nytteløst.
Selv på cellenivå ligger artene våre i krig med hverandre.
Det var...
...til vi fant Michael.
Corvinus stammetype tillot en perfekt sammenslåing.
En trippel-cellet blodplate...
...som holder en ubeskrivelig kraft.
Der må ikke bli en slik sammenslåing.
- Og å snakke om slikt er kjetteri. - Vi får se.
- Når Lucian har innsprøytet selg selv... ...med Michael blod.
- Lucian er død!
Hvem påstår det?
Jeg kan forsikre deg, mitt barn...
...Kraven vil bote med sitt liv.
Snar vil dette huset ligge i ruiner.
- Ikke foran deg. - Nei, vent. Vent.
Du og kun du vil vite sannheten om dette.
Hvis Lucian ville klart og fått tak i blodet til en Ekte-født...
...en mektig Eldre som Amelia...
...eller deg selv...
...Og innsprøytet det med Michaels blod...
Styggedom.
Halvt-Vampyr...
...halvt-Lycan, men sterkere enn begge.
Jeg må snakke med Kahn.
Min Herre...
...Medlemmene av rådet har blitt myrdet.
- Hva med Amelia? - De tømte henne tom.
Det har allerede begynt.
Jeg beklager at jeg tvilte på deg.
Vær ikke redd, mitt barn, du skal være frikjent...
...det øyeblikket du dreper avkommet av Corvinus, denne...
...Michael.
Du har fått et enzymen for å stoppe forvandlingen.
Det kan ta litt tid før ørheten gir seg.
Det er nok!
Bare gå og se hva som oppholder Raze, kan du ikke?
Jeg må virkelig beklage.
Han trenger virkelig noen timer i manerer.
Når vi snakker om manerer, hvor er mine? Tilgi meg.
Jeg er Lucian.
Jeg må gå.
Jeg må nødt til å gå tilbake.
Der er ikke noe gå tilbake til.
Der er ikke noe å gå til noensteds.
Vampyrene vil drepe deg på stedet. Bare for du er hva du er.
En av oss.
Du er en av oss.
Hva er det du gjør?
- Hva er det du gjør? - Ender denne konflikten.
Krigen din, den har ingenting å gjøre med meg.
Min krig?
Nei! Nei!
Sonja!
De tvang deg til å se henne dø.
Sonja.
Det var det som startet denne krigen.
Jeg så det som jeg skulle ha vært der selv.
Vi var engang slaver.
Vokterne til Vampyrene i dagslyset.
Jeg var født inn i slaveri...
...og enda ønsket jeg ikke dem noe vondt.
Jeg til og med tok en til brud.
Det var forbudt...
...vår forening.
Viktor fryktet en blanding av rasene.
Fryktet det så mye...
...at han drepte henne.
Hans egen datter...
...brent levende...
...for å ha elsket meg.
Dette er hans krig...
...Viktors...
...og han har brukt de siste 600 årene...
...til å utrydde min rase.
Hva vil de komme til å gjøre med Selene?
Vi har selskap.
- Jeg trodde vi hadde en avtale. - Tålmodighet.
Kraven.
Dette er saker som burde diskuteres privat.
Vennligst fig våres gjester ned.
Rådet har blitt tilintetgjort.
Snart vil du få alt.
Begge klanene og en urokkelig våpenhvile med Lycanerne.
Som jeg stoler ikke vil bli glemt når godene blir fordelt.
Hvordan forventer du at jeg skal ta kontrollen nå som Viktor er våknet?
Han kan ikke beseires. Han vokser i styrke i dette øyeblikk.
Og det er nøyaktig derfor jeg trenger Michael.
Hvis Viktor hadde vært så lett å fjerne...
...ville du ha gjort det selv århundrer siden.
Nødutgang! Kom igjen!
Svarte helvete!
Å faen!
Det er Viktor.
Ja.
Og hvis du hadde gjort jobben din, ville han fortsatt vært i dvale.
Hvor i helvete er Raze?
Er der en annen vei ut?
Regner med det ikke falt deg inn at du måtte blø for å klare dette lille kuppet.
Ikke en gang tenk på å stikke av.
Sølvnitrat. Vedder på du ikke hadde ventet deg det.
Kom Igjen!! Kom igjen! Kom igjen!
Lucian.
Selene!
Jeg er nødt til å få deg ut herfra. Viktor er på vei.
Og han vil ikke være fornøyd før hver enste Lycan er død.
De vil drepe deg også, fordi du hjelper meg.
Jeg vet.
Jeg vet hva som startet denne krigen.
Det er nok. Du kommer med meg!
Jeg håper jeg lever lenge nok til å se Viktor kvele livet ut av deg!
Det tror jeg nok.
Men la meg fortelle deg noe om din elskede mørke far.
Han er den som drepte din familie.
Ikke Lycanene.
Han kunne aldri fulgt hans egne regler.
Han sa han ikke kunne utstå smaken av buskap.
Så en og annen gang gikk han ut og mesket seg på menneskeblod.
Jeg holdt på hans hemmelighet...
...og rengjorde hans rot.
Men det var han...
...som snek seg fra rom til rom...
...og fjernet alle som var nær til ditt hjerte.
Men når han kom til deg...
...klarte han ikke tanken på å tømme deg for blod.
Du, som minnet ham så mye om hans elskede Sonja...
...datteren han dømte til døden.
- Løgn. - Tro hva du vil.
Kom igjen.
Din plass er ved min side.
La det så være.
Bit ham!
Halvt-Vampyr...
... halvt-Lycan...
... men sterkere enn begge.
Hva i helvete er det du gjør?
Du har muligens drept meg...
...fetter.
Men min vilje...
...har skjedd uansett.
Hvor er han?
Hvor er Kraven?
Tilgi meg, mitt barn.
Det var ikke Lycanene.
Det var du.
La oss være i fred.
Hvordan kan du holde meg så nær...
...etter du har drept min familie?
Ja.
Jeg har tatt fra deg.
Men jeg har gitt så mye mer.
Er ikke det en rimelig bytte, livet jeg har gitt deg? Gaven av Udødelighet?
Og din datters liv?
Ditt eget kjøtt og blod?
Jeg elsket min datter!
Men den styggheten som vokste i hennes mage...
...var et svik både for meg og klanen!
Jeg gjorde det som var nødvendig for å beskytte min egen rase...
...noe jeg er tvunget til å gjøre igjen.
Nei!
På tide å dø.
Selv om jeg ikke kan forutsi fremtiden...
... konsekvensene av i kveld vil gjennklange gjennom hallene...
... av begge klanene for mange år fremover.
To Eldre Vampyrer har blitt drept...
... den ene av min hånd.
Snart vil Marcus overta tronen.
Og en bølge av sinne og gjengjeldelse vil tømmes utover natten.
Uforenligheter vil bli satt til side.
Allianser vil lages.
Og snart...
... Vil jeg bli den jaktede.
Resync by Howard [NEF]